Jag heter Augusten Burroughs.
Hur ska jag berätta om hur min mor lämnade mig...och jag lämnade henne?
Jag kan börja med delen om hur hon lät mig stanna hemma från skolan.
Så nära varandra var vi. Jag var galen i henne.
Hej, det här är Deirdre Burroughs. Augusten kommer inte till skolan idag.
–Jag överbalsamerade mitt hår. –Han överbalsamerade sitt hår.
Och han måste hjälpa mig med festen.
Tack.
Min mor var galen i mig också. Jag har alltid vetat det.
Det spelar ingen roll var jag börjar. Ingen kommer tro på mig ändå.
Augusten... Augusten.
Vakna. Augusten, vakna.
Jag behöver dig.
Testar, testar. Hörs jag?
"Barndomen är borta. Vad återstår?"
"Barndomen är borta. Och ungdom."
"Och band med folk jag har älskat är brutna nu."
"Min sorg är mer än vad jag klarar av."
"Min sorg bygger om den här staden. Väcker de döda att promenera med mig."
"Vad återstår? Min framtid verkar skändlig, tom på mysterier"–
–"som känns i mina ben."
"Mest av allt kommer jag att sakna min framtids extravagans"–
–"som sträcks ut framför mig som en motorväg i öknen."
"Vågor av hetta veckar luften."
"Jag gråter för vad som är borta. Och jag gråter för mig själv."
Kändes det kraftfullt för dig? Känsloladdat?
Det känns som nåt ur The New Yorker.
Tycker du? De är väldigt selektiva. De publicerar inte vem som helst.
De publicerar nog det här. Det om din förlamade syster var fantastiskt.
Vi får se.
Jag blev refuserad av Virginia Quarterly. Det oroar mig.
Men om The New Yorker accepterar den här dikten så kommer din mormor se det.
Tänk vad hon skulle säga.
Men hon får inte hindra mig från att bli publicerad.
Augusten, din mor är menad att bli en väldigt känd kvinna.
Jag har en uppläsning och böcker att signera. Du är en halvtimme sen.
–Jag fastnade i trafiken. –Skitsnack, du försöker sabotera.
Vill du spela dam, pappa?
Inte nu, jag har mycket att göra och är väldigt trött.
–Lek med hunden en stund. –Jag är trött på Cream, hon sover bara.
Hon är en gammal dam.
Testar. Ett, två, tre.
Tack för att ni kom till min uppläsning.
"Barndomen är borta. Vad återstår? Barndomen är borta. Och ungdom."
"Och band med folk jag har älskat är brutna nu."
"Min sorg är mer än vad jag klarar av."
"Vad återstår? Min framtid verkar skändlig, tom på mysterier"–
–"som känns i mina ben."
Tack.
–Jag förstår inte. –Jag polerar min veckopeng.
Jag kokar dem och polerar dem sen.
Men varför, Augusten?
För att jag gillar skinande saker.
Jag ser inte mig själv i dig.
Jag är mer som mamma. Jag vill vara speciell och känd.
Ska du på begravning?
Nej, raring. Det är en klänning. Vill du klippa?
Tanken är att jag ropas ut på ett stort och fint ställe, som Carnegie Hall–
–och kommer ut i den här. Jag står framför en svart sammetsridå.
Jag ska kräva det i kontraktet. På så sätt bleknar allt utom mitt skrivande.
Posten har kommit.
"Och när solen stiger upp ser påskliljan mot himlen."
"Blöt av regnet men inte bruten."
"Triumferande trumpet."
Tyckte du om det, Deirdre? Jag har jobbat med den sen förra mötet.
Du sa "skriv det du kan". Jag gillar trädgårdsarbete, så...
Det är skräp, Fern.
Det är sentimentalt och oärligt.
Det imploderar till intet. Jag blev uttråkad.
Blev du uttråkad, Christy?
–Den gick liksom ingenstans. –Du hittade inte ditt undermedvetna.
Raring...
Förlåt. Jag ville ha ett kreativt utlopp och trodde det här var det.
Men du har rätt. Det är hemskt.
Om Anne Sexton skriver om blommor handlar det inte om de jävla blommorna.
Blommorna hade ruttnat.
Hon hade använt metaforer för att utforska sin smärta.
Sextons terapeut bad henne skriva poesi för att driva ut hennes ilska.
Hon är ingen hemmafru. Hon är en rockare.
Två tusen personer väntade i en snöstorm för att höra henne.
Det är återvunnen kraft. Återvinn din kraft genom att uttrycka din ilska.
Jag är arg.
–Steve tar mig för givet. –Där har vi det igen – män.
–Jag är så ledsen. –Våga inte be om ursäkt, Fern.
Kanalisera ilskan till den enda utvägen du har – din konst.
Vem vill läsa nu?
–Christy, du gömmer dig. –Jag är inte riktigt där.
Få ner ilskan på papperet, damer.
Din barnsliga tyrann! Du vill se mig begå självmord!
–Lugna dig, du är hysterisk. –Tycker du det här är hysteriskt?
Din sorgliga jävel, du är så hämmad att du misstar passion för hysteri!
–Det är så här du dödar mig! –Nej, det sköter du så bra själv.
–Jag ångrar att jag gifte mig med dig. –Sluta bråka!
–Det här angår inte dig! –Jag bor också här!
Se på dig, hur gammal du ser ut. 45 år, snart 90!
Håll käften!
Han rör sig inte!
Det är en av hans manipulativa lekar. – Upp med dig, Norman!
Upp, Norman. Skoja inte.
–Snälla, döda henne inte. –Han kommer inte döda mig.
Han kväver mig hellre med manipulation och väntar på att jag begår självmord.
Gå och lägg dig, Augusten.
–Du har skola imorgon. –Jag vill inte gå dit.
Du måste! Du måste sluta skolka innan jag blir arresterad.
Varför kan vi inte vara en normal familj?
Gudskelov.
Hejsan.
Kom in.
–Jag har varit ett vrak i väntan på dig. –Det är bra nu, mrs Burroughs.
–Kalla mig Deirdre. –Var är Norman?
Han har druckit och däckat. Jag var livrädd ikväll.
Jag var säker på att han skulle döda mig.
–Vill du ha kaffe? –Gärna lite mortadella och pepparrot.
Kan du hjälpa mig?
Oroa dig inte över dina föräldrar. Vi löser det här.
–Lycka till. –Jag hoppas att Norman är lugn.
En dag kommer han döda oss allihopa...
Tala inte så inför din son. Du ska trösta honom, inte skrämma honom.
Du har rätt. – Förlåt, Augusten. Jag är så upprörd just nu.
Sätt dig ner.
God natt, Augusten.
Jag ska ställa några frågor.
De kan verka personliga och du kanske inte förstår varför–
–men det är upp till mig, att bestämma det.
Din...nivå av ängslan.
Hur beskriver du den?
Jag är bara ursinnig, väldigt upprörd och orolig.
Jag känner mig väldigt känsloladdad.
–Som om jag inte orkar mer. –Berätta om din avföring.
Har du märkt förändringar i regel- bundheten eller formen på avföringen?
Är det verkligen... Måste vi...
Det jag undrar över är förstoppning. Bokstavlig och undermedveten.
Är du förstoppad i ditt liv? Fast?
Ja. Jag är fast.
Du skriver mycket. Är du energisk när du skriver?
När jag skriver, skriver jag ur mitt undermedvetna.
Har du sex med din man?
–Ja. –Njuter du av det?
Tillbaka till din oro. Har du självmordstankar?
Tänker du nånsin på att döda dig själv?
Hur ofta har du de här självmordstankarna?
När jag har haft sex med min man.
–Vad är det? –Valium.
För att lugna nerverna.
–Är han en medicinsk läkare? –Ja, han läste på Yale.
–Varifrån fick du höra om honom? –Dr Nupal.
Augustens allergiläkare. Om du var en man hade du vetat vem det var.
Det luktar gödsel.
–Jag känner inget. –Det luktar gödsel om dina öron.
Jävla slyna.
Jag är olycklig.
–Jag är olycklig. –Varför stannar du då i äktenskapet?
Jag vet inte. Min son.
Det tror inte jag. Du stannar för att det är bekvämt.
Det är det enda du kan. Som barn hade du en kastrerande mor–
–och som vuxen har du sökt den kvinnliga urtypen.
Det är strålande. Och väldigt sant.
Deirdre, att röka i mitt rum är en stor förmån.
Men jag tillåter dig det.
Tack.
–Menar du att vi ska skilja oss? –För att komma fram till det–
–måste jag träffa er regelbundet. I fem timmar om dagen.
–Jag är tillgänglig. –Fem timmar? Jag måste jobba!
Jag sa ju att han är narcissist.
Norman, jag är villig att rädda äktenskapet, men är du inte det–
–så stick. Åk hem och dela upp dina böcker och skivor.
Det här är skitsnack. Riktig skitsnack.
Vad skriver du?
"Norman Burroughs är mordisk, en oförlåtande alkoholist."
"Han är farlig, ett hot mot sig själv och sin familj."
Äntligen ser nån det.
Deirdre, släpp ut det. Berätta för Augusten och mig varför du gråter.
Därför att...jag älskade Norman förut.
–Men jag borde inte ha gift mig. –Varför gjorde du det då?
Han hotade att begå självmord annars. Jag är ingen mördare.
–Jag är en misslyckad fru och mor. –Ja, det är du.
Men du kan inte stanna hos en man som inte ser din gåva.
Du är en strålande poet.
Augusten, vill du fråga mig nåt om dina föräldrars äktenskap?
Jag har en fråga. Vad finns bakom den dörren?
Den? Den leder till ett annat rum...
...där jag onanerar.
–Dr Finch... –Jag är bara en människa, Deirdre.
En manlig människa. Jag är fortfarande i högsta grad man.
Vill ni ha en visning?
–Vad är det här, Hope? –Jösses, pappa! Du skrämde mig.
Du får inte vara i mitt onanirum!
–Du använder min filt. –Jag tog en tupplur.
Här ska man inte ta tupplurar! Kolla telefonen och brygg kaffe.
Gör ditt jobb, som en ansvarig kvinna.
Han går.
Nu kan jag fokusera mig på mitt skrivande.
Det här är fint.
–Jag kanske borde bli läkare. –Det är här till höger.
Det är väl inte det. Eller?
–Det kan det inte vara. –Jo, Augusten. Det är dr Finchs hus.
Inga läkare bor här.
–Hej, Agnes. –Hej, Deirdre. Kom in.
Åh, Freud. – Du måste vara Augusten.
Jag är Agnes, dr Finchs fru.
Känn er som hemma. Jag hämtar doktorn.
–Jag väntar i bilen. –Nej, det tar lång tid och är ohövligt.
Stanna här. Kom överens med deras barn.
Här uppe, Deirdre.
Abigail, vad gör du här?
Vill du smaka?
–Nej...tack. –Varför gör folk sånt väsen av det?
Det är bara lite torrfoder.
Det är inte rent. Det är för hundar.
Du är bara rädd för att prova på nya saker.
Sorgligt.
Är det inte lite tidigt för jul?
Du menar sent. Den har stått där i två år.
Jag har bajsat!
Snyggt gjort, bajsunge.
Hej. Jag är Natalie. Den andra dottern.
–Augusten. –Jag vet.
Varför har du såna kläder? Ska du till kyrkan?
Jag har bajsat.
John Moses är barn till en patient.
Vi ser efter honom ibland. Kom, jag ska sysselsätta dig.
–Vad är det? –En elchocksmaskin.
Min pappa använde den på patienter. Tills polisen kom.
Kom igen, det blir grymt. Hjälp mig flytta den.
Varför tar dr Finch emot patienter hemma nu?
President Carter tvingar oss köra 60 kilometer för bensin.
–För vi har en... –Energikris?
Just det. Därför har folk inte råd med lyxsaker som psykisk hälsa så–
–han har tappat många patienter. Han skär ner.
–Är du redo? –På vad?
Är du efterbliven?
På att leka doktor.
Okej... Jag kan vara doktorn och du sjuksköterskan.
Jag är ingen jävla sjuksköterska. Jag är min far och du din mor.
Okej.
–Hur mår du idag, Deirdre? –Jag är blockerad, dr Finch.
Jag kommer inte åt mitt undermedvetna. Jag har en klassiker i mig.
Jag förtjänar Pulitzerpriset, trots att jag bara publicerat en bok.
Jag ser det tydligt.
Bara en behandling kan återuppliva din kreativa anda.
Elchocksterapi. Vi börjar med 1000 volt.
–Kommer det göra ont? –Om du svimmar slipper du skolan.
Sätt in munskyddet.
Vad håller ni på med?
Han förtränger ett minne. Vi måste komma åt hans undermedvetna.
Häftigt. Ni får göra det senare, pappa vill träffa Augusten i köket.
Du måste till en plats där du kan känna. Känna dig varm...
Slå dig ner.
–Augusten, din mor har en kris. –Det är en underdrift.
Din mor har problem med din far.
Din far kan vilja mörda din mor.
–Mörda? –Din far är väldigt sjuk.
Din mor måste beskyddas.
Vad ska vi göra?
Jag tar din mor till ett motell och du stannar här.
Men...jag vill inte stanna här.
Deirdre, tala med din son. Jag väntar i bilen.
Mamma, vad står på?
Din far bär på mycket ilska över sitt liv.
Han projicerar det mot mig.
Dr Finch är andligt utvecklad.
Vi är säkra hos honom.
Får inte jag också följa med dit?
Jag älskar de små tvålarna.
Nej.
Doktorn tycker det är bäst.
–Hur länge? –Bara några dagar eller en vecka.
Jag kan inte stanna här en vecka!
Bråka inte med mig nu.
Jag besöker dig i mina drömmar.
Visste du att jag kan det?
Jag drömde att jag åkte till Mexiko–
–och när jag vaknade hade jag pesos i handen.
Jag ska gå nu.
Vi klarar oss.
Telefonsamtal.
Din son Augusten ringer, vill du betala samtalet?
Kära journal. Nån måste skriva vad som händer mig.
Så jag antar att det är jag. Sju dagar utan min mor.
Det här är värre än ett dårhus.
Varje beslut i huset tas genom...
Bibeldoppning. Det är som att lotta om nåt men man frågar Gud.
–Fråga Gud nåt. –Jag vet inte.
Det är inte så svårt. Ska vi äta fiskpinnar till middag?
"Uppvaknande." Som i att väcka våra smaklökar.
–Gud vill att vi äter fiskpinnar. –Fan, jag ville äta på McDonalds.
Hope är utan tvekan Finchs favoritdotter.
Hope, du är utan tvekan min favoritdotter.
Sluta hetsa mig, Natalie. Sluta föra över din ilska till mig.
–Boka ett möte med pappa. –Du kan inte undvika det jämt, Hope.
Du hatar mig och måste konfrontera det.
–Är det här verkligen vår middag? –Jag är varken hushållerska eller kock.
Du är så oral att du aldrig kommer till anal.
Och du kommer aldrig få en kuk i din uttorkade fitta.
Utmärkt, din hysteri är spektakulär. Du går från analen till fallosen.
Jag är så stolt.
Nämnde jag att Hope är djurälskare? Hon har en katt som heter Freud...
Freud är döende. Hon sa det genom spinnandet som jag översätter.
Freud pratar inte med dig, för kattjävlar kan inte prata.
–Det här är djurmisshandel. –Augusten, var sexigare.
Hon bad mig göra det här mot henne.
Hon kontaktade mig i djupsömnen och sa att hon skulle kämpa.
Hon vill att jag sitter här så hon inte dör ensam.
Vad gör ni? Bäst för er att ni inte röker marijuana.
Håll käft, din hagga. Låt oss vara.
–Hur länge ska du bära runt korgen? –Tills Freud dör.
Vilket bör bli nu i veckan.
Hope säger att Freud dog av katt-leukemi.
Jag tror Freud dog av att ha varit utan mat eller vatten i fyra dagar.
Augusten, betyga din vördnad.
–Får jag komma hem för gott nu? –Nej, bara över helgen.
Du borde låta mig klippa din lugg. Det hade varit coolt.
–Så du vill bli frisör? –Säg inte "frisör".
Säg professionell kosmetolog.
Men helst vill jag ha mitt eget hårimperium. Som Vidal Sassoon.
Vadå? Vad vill du bli?
Henne.
Kvinnlig litteraturstudent.
–Du borde söka dit. –Jag hade aldrig kommit in.
Varför inte? Du är smart.
Men jag är en Finch.
Jag är begagnad.
Tänk dig bara bakgrundskontrollen.
När de får reda på vad som pågår hemma hos mig, blir det som Frankenstein–
–när byborna omringar slottet och bränner ner det.
Jag är gay.
Och? Jag vet.
Min adoptivbror Neil är också gay.
–Var bor han? –Han brukade bo i ladan.
Han blev arg på pappa för att han inte fick ett riktigt rum så han flyttade.
Han hyr ett enkelrum.
Ni borde träffas.
–Den regissören är galen. –Jag har sett den fyra gånger.
Jag älskar fransk film.
Kusiner blir kära och hugger ihjäl varandra till den gråtande clownen.
Jag fattar inte clownen, men...
Den representerar förlusten av oskuldsfullhet.
–Vill du se min kärra? –Visst.
–Träffar du din mamma alls? –Ibland. På helger.
Det är hårt att ha en sjuk mamma, va?
Min mor klarade inte av mig. Inte pappa heller.
–Mina med. Han vill aldrig träffa mig. –Var hamnar du då?
Hos den galna Finch.
–Tror du han är galen? –På ett bra sätt. Han är ett geni.
När jag var i din ålder och blev arg satte han på musik för att lugna mig.
Nat King Cole, Stardust, revolutionerande grejer.
Funkade varje gång.
Jag vet inte vad jag hade gjort om han inte hade adopterat mig.
Här är hon.
Kunde du inte vara hans patient? Varför adopterade han dig?
Finch tror att man blir vuxen när man är 13 år.
I den åldern kan ingen vuxen säga åt en vad man ska göra.
Och man väljer sina föräldrar. Jag gjorde det. Natalie också.
Natalie har aldrig nämnt det.
Fråga henne om Terrence Maxwell.
Du är äldre är 13 år, va?
Finchy räddade livet på mig.
Han var den första som fick veta att jag är gay.
Jag är också gay.
Jösses, så det är det det handlar om. Är du gay?
Jag trodde Natalie hade berättat det.
Vilken liten värld, va? Du och jag – galet.
Cigg?
Låt mig tända den.
Vill du ha skjuts?
–Ja, tack. –Jag ska inte köra fort. Kanske.
Vad hände precis?
Du tror att du är gay. Det är sånt bögar gör.
Jag vill bara att du ska veta vad som väntar dig.
Vill du ha öl? Cigg?
Nej.
Journalen, vad kan jag säga? Han hade en häftig bil.
Och det var bättre än middag hos familjen Finch.
Det finns en första gång för allt.
Jag tog dem. I New York.
De är inte så bra.
Jag är inte så bra på nåt.
Håll käften.
Det var inget.
Det ledde till en positiv sak.
Ingen kan säga att jag är rädd för att prova nya saker.
Klä på dig, jag måste köra tillbaka dig.
Jag vill hem till mamma.
Är du okej med vad som hände?
Ja, visst.
Tack för allting.
Tack ska du ha. För allt.
Fern, det är okej.
Nej, det är okej.
Augusten. Jag är ledsen.
Herregud...
Jag önskar att du gillade skolan. Men det är väl tråkigt jämfört med mig.
Kan du ge mig den där? Jag fryser.
Se upp, Augusten! Jag har en tänd cigarett i handen.
Bli inte arg nu. Om du är upprörd så tala med mig.
Hur kunde jag missa det?
–Hur länge har det pågått? –Jag har varit kär i Fern länge.
Vårt förhållande blev fysiskt för några veckor sen.
De intima detaljerna är mellan mig och Fern.
Journalen, jag är förvirrad. Hur kan min mamma vara med Fern?
Fern kör en Chevy Nova.
Jag oroar mig över dig.
Jag oroar mig över din skola.
–Enligt lagen måste du gå. –Åt helvete med det!
Rök inte mina cigaretter. Du har ett eget paket.
–Jag önskar att du inte rökte. –Men jag gör det.
Hela mitt liv har jag varit förtryckt och har kämpat emot det förtrycket.
När jag var liten och bodde i Georgia–
–hade jag en svart nanny som bodde i ett skjul i andra sidan av stan.
På den tiden kallades de niggrer.
Jag visste att det var ett fult ord.
Jag visste att det var fyllt av hat och ilska och att Elsa inte var nån nigger.
I hela mitt liv har jag hävdat mig som konstnär och kvinna.
Jag har kämpat mot min mor och din far–
–och för första gången känner jag att jag kan hävda mig.
Så jag hoppas du stöder mig i mitt förhållande med Fern–
–för i det här stadiet av mitt liv vägrar jag bli förtryckt längre.
Jag har kämpat mot det hela mitt liv och vill inte kämpa mot dig också.
–Får jag fem dollar? –"Kan jag få fem dollar."
–Varför? –Så jag kan skolka och gå på bio.
Hämta min plånbok.
Gillar du mitt nya hus?
Jag behöver högt i tak.
Du har spenderat mycket tid hemma hos familjen Finch.
Finns det nåt annat val?
Vad är det här?
Adoptionspapper.
Dr Finch har gått med på att bli din målsman.
Va?
Vi tycker att det är det bästa.
Han och hans familj kan ge dig omtanken du behöver.
Ger du bort mig till din psykiater?
Nej. Jag gör det som är bäst för dig. Och bäst för oss.
Jag älskar dig väldigt mycket.
Jag kommer alltid vara din förälder och du kommer alltid vara mitt barn.
Min jävla farsa ger mig inte ens matpengar.
–Han tar inte emot mina samtal. –Ja. Han är värdelös.
Precis som min mamma.
Som nunnorna som slog mig.
Gud.
Ibland vill jag ta en kniv och hugga ner dem båda två.
Jag förstår.
Du är den ende som gör det.
Hur nära står du Bookman?
Vi började som vänner och nu är det mer än så.
Är det en sexuell relation?
Bookman är inte stabil. Han har svåra problem.
–Han verkar okej. –Du får förstås träffa honom.
Du är ju som sagt redan inblandad, men håll mig à jour med situationen.
–Visst. –Vill du ha några såna här?
–Vad är det? –Jag vet inte, de är smakprov.
Låt mig se.
Det här är lätt medicin mot ångest...
...som kan få dig att känna dig lugnare.
–Jag är lugn. –Du måste gå i skolan också.
–Jag går i skolan. –Jag kan dina trick.
Du är där till morgonsamlingen och tar närvaro och skolkar sen.
Jag vet när du är stygg.
Är du jultomten eller?
Om du menar den store patriarken, fadern–
–som uppfyller önskningar, utmanar drömmar och hjälper de lidande...
...i så fall är jag jultomten.
–Jag tänker inte gå! –Det kan inte vara så farligt.
Jag passar inte in.
Var hade vi varit utan våra svåra barndomar?
Det enda kryphålet som får dig ur skolan en längre tid–
–är att du begår självmord.
–Ska jag begå självmord? –Försök, så kan jag förklara för skolan–
–att du är mentalt olämplig och att du behöver intensiv behandling.
Ett iscensatt självmordsförsök.
Din mor hade fått ta dig till sjukhus där du hade fått stanna en månad–
–för observation.
Jag vet inte, det...
Augusten. Var är din äventyrliga anda?
Augusten, håll ut. Vi ska få ut pillerna ur magen.
Augusten, vakna! Dö inte! Vakna!
Snälla, sluta!
Nej, snälla! Jag kan inte andas...
Försvinn härifrån!